Der er pubben "Den Beskidte And".
-Jamen det er en sort svane. -Vi kalder den "Den Beskidte And".
Nu forstår jeg!
-Tak for køreturen. -Held og lykke i Leeds.
-Undskyld... -Ja?
-Jeg søger miss Rosie. -Det er mig.
-Ved De, hvor Blackie O'Neill er? -Jeg plejer at vide det.
Problemet er, at han tog til Irland for at besøge en syg ven.
En dame fra "Den Sorte Svane" sendte mig herhen.
Rosie fra "Den Beskidte And".
-Jeg vil gerne leje et værelse. -Her er kun for mænd. Der er besat.
Huset er så stort. De må da have et værelse.
Loftsrummet, men det er for lille.
Jeg behøver kun et lille rum, mens min mand er ude på havet.
Jeg kan betale på forskud.
De må hellere komme ind. Vi kan ikke stå her og snakke.
Det er meget lille. Min søster boede her, før hun tog til London.
-Det passer mig fint. -De må selv gøre rent.
-Kender De til husarbejde? -Jeg kan sikkert lære det.
Tak, Murgatroyd.
SPØRG IKKE EFTER PRISEN ALT KOSTER EN PENNY
Undskyld. Jeg søger arbejde ...i en forretning.
Vi har ingen ledige stillinger.
Vi har desværre ikke brug for flere.
Forsvind, før jeg tilkalder politiet. I kan bare vente jer!
Kom hurtigt, hr. betjent!
Er De kommet til skade?
Tak. Mange tak. Det var meget venligt af Dem.
Jeg kan ikke finde mine briller.
Tak skal De have. Nu har jeg det meget bedre.
Hvor blev betjenten mon af?
Det var modigt af Dem. Tak endnu en gang.
Må Herren være med Dem og beskytte Dem alle Deres dage.
-Klarer De Dem? -Det skal nok gå.
-De fik et grimt sår. -Det er bare chokket.
-Jeg kan følge Dem hjem. -Tak, jeg har det fint.
-Jeg tror ikke, De har det godt. -Jeg hedder Abraham Kallinski.
-Hvad hedder De? -Emma Harte.
-Hvorfor kastede de sten efter Dem? -Fordi jeg er jøde.
De ved vist ikke, hvad en jøde er. Lad mig forklare Dem det.
Folk er bange for alt det, de ikke kender eller forstår.
Frygten forvandles til had, og til sidst bliver man fjender.
Her bor jeg. Værsgo at gå inden for.
Det var så venligt og modigt af Dem.
-Jeg må gå nu. -Skal De lave mad til Deres mand?
-Min mand er ude at sejle. -Så skal De spise middag med os.
-Jeg tror ikke... -Gut shabbes!
Det er mrs Harte. Hun hjalp jeres far i dag.
Det er Victor og David.
-Goddag. -Hej, David.
Lad os nu spise.
Undskyld, jeg spørger, man hvad bestilte De på North Street?
-Jeg søgte arbejde. -I det forfærdelige kvarter?
I butikkerne er der ingen ledige job, så jeg gik til skrædderierne.
-Abraham, du må hjælpe mrs Harte. -Kald mig Emma.
De behøver ikke søge længere. Begynd hos os på mandag kl. 8.
Når De skal hjem, følger David og Victor Dem.
Det værste, De kan gøre, er at åbne dørene.
Gå væk derfra!
-Master Edwin, gå ud! -Vi må gøre noget!
Vi må se at komme ud og få gang i vandpumperne.
Jeg sidder fast.
Hold foden stille.
Læg ham ned.
-Er der nogen derinde? -Nej!
-Hent vand, Wilson! -En spand vand!
Albert, John, kom her. Kom her og hjælp!
Løft ham forsigtigt op. Hans ryg er forbrændt. Forsigtig!
Bær ham ind på kontoret. Forsigtigt...
George, hjælp til ved pumpen.
-Kom med mere vand! -Hent flere folk!
Er du skadet? Rid til lægen og sig, at Jack Harte er svært forbrændt.
Frem med pumpen!
Jack Harte reddede mit liv.
Han beskyttede mig med sin egen krop.
Få nu fat på lægen!
Kom med mere vand.
Begynd nu at pumpe, drenge.
Spinderiet brænder!
-Taget styrter snart sammen. -Ud, alle sammen.
Jeg vil aldrig mere klage over regn. Den er som sendt fra himlen.
Jeg forstår ikke, hvordan ilden opstod.
-Jeg tror, det kan være mordbrand. -Mordbrand?
Jeg har været en god arbejdsgiver.
De har ikke været her så meget i den sidste tid på grund af Deres rejser.
Jeg tror, det skyldes master Gerald. Han forstår ikke at omgås folkene.
Han har altså været brutal over for dem...
-Hvordan har han det? -Dårligt.
Han er i chok og svært forbrændt. Han må straks på hospitalet.
Hold den jævnt. Er tråden spændt, skades knaphullet.
Er den for løs, begynder hullet at trevle.
Prøv først på en klud.
-Hvordan går det for Emma? -Hun lærer det hurtigt.
Selvfølgelig gør hun det. Hun har et godt hoved.
Far, jeg arbejder som kammerpige, men fruen rejser ofte, så ingen adresse.
Hilsen til dig og Frank ...og Winston, når du skriver til ham.
Jeg sender et pund. Kærlig hilsen, Emma.
Emma!
Far er syg i dag. Vil De sy ærmer-
-eller vil De fortsætte med knaphullerne?
Selvfølgelig vil jeg gerne lære mere.
Først tegner De mønsteret op...
De har herrebesøg. Han venter inde i stuen.
-Blackie! -Det var som pokker! Hvordan går det?
Hvad bestiller du i Leeds, du slemme pige?
Jeg måtte rejse fra Fairley, fordi jeg skal have et barn.
Hvad...? Et Barn?
Drengen... barnets far, han svigtede mig.
Åh, Gud! Jeg skal piske livet ud af ham, hvem han end er.
I skal giftes, om jeg så skal slå ham ihjel.
Det kan du ikke. Han er stukket til søs ligesom min bror.
Jeg kan ikke fortælle hans far det, og min egen far ville dø af skam.
Du ville jo vise mig den store by.
Ja, det skal jeg nok.
-De ser pokkers elegant ud, frøken. -Det er fruens gamle tøj.
Du har fået det til at se ud som nyt. Kom, lad os gå.
Tillader De? Tak...
Hovedsagen er, at min far ikke må være bekymret.
Derfor skrev jeg, at jeg er kammerpige hos en frue.
-Hvad arbejder du med? -Jeg er tilskærerske.
Jeg lærer at sy tøj. Masseproduktion er fantastisk.
Nu kan almindelige folk købe tøj til en anstændig pris.
Nummer 24 og 25, tak.
Undskyld os.
Leeds er nøjagtig, som du sagde. Det vil gå mig godt her.
-Hvad gør du, når barnet kommer? -Jeg får se. Nu vil jeg arbejde.
Vær ikke bekymret. Der er en løsning på alt.
Jeg har en løsning. Gift dig med mig!
Så vil du og barnet kunne leve trygt.
Blackie...
Det er vidunderligt af dig at sige det.
Tak, men det kan jeg ikke. Det ville være forkert.
En hustru, der føder en anden mands barn.
Du ville gøre mig meget lykkelig.
Du har store planer. Jeg kan ikke gøre det mod dig.
-Du ville få det bedre hos mig. -Og hvordan ville du få det?
Jeg er beæret over, at du spørger. Du er en rigtig ven.
Jeg er her, hvis du behøver mig.
-Hører De fra Deres mand? -Han er dårlig til at skrive.
-De burde ikke være alene. -Jeg er ikke lige frem alene.
-Hvornår holder du bryllup, David? -Jeg har aldrig tid til piger.
-Jeg kan præsentere dig for nogle. -Nej, tak!
Nu henter jeg de stegte æbler.
-Er leverancen klar i næste uge? -Naturligvis.
Victor, må jeg spørge om noget? Hvis jeg tager en kage med til jer-
-sætter jeres mor den aldrig på bordet. Gør jeg noget forkert?
Mor er frum. Det betyder, at hun følger religionens love.
Maden, du laver, er ikke kosher. Derfor kan vi ikke spise den.
-Jeg bruger kun fine råvarer. -Hvad taler I to om?
-Vores religiøse love. -Pyt med dem.
De bibelske love var for ørkenliv. Hvad vedkommer de os her i 1907?
Vi lever ifølge den jødiske lov. Den har hjulpet os til at overleve.
Det er sådan, vi jøder lever.
-Overholder du jødisk lov? -Ja, det gør jeg vel.
-Men ikke David? -Også han... lad dig ikke narre.
Ellers ville han knuse mors hjerte.
Du må holde op. Du orkede ikke trapperne, sagde du.
-Jeg er nødt til at arbejde. -Behøver det være så langt væk?
-Hvis du flyttede ind hos Laura... -Hvem er Laura?
Hun er en ven af min familie.
Hvorfor skulle hun tage imod en fremmed?
Du er min ven, og hun er min ven. Du er ikke en fremmed.
Jeg tror alligevel ikke, jeg har råd til det.
Bestem dig ikke på forhånd. Jeg beder ikke om andet.
Vi skal af her.
Pas på trinnet. Armley er et fint sted.
Et blæserorkester plejer at spille i parken om søndagen.
Der er arbejde på spinderiet og et hospital til dig.
Butikker! Du sagde, Armley var en landsby.
Det er den, men her er fine huse og millionærer og herskaber.
-Goddag, Blackie! -Laura, det er Emma.
-Goddag, Emma. -Goddag.
Mrs Weston var sløj, så jeg blev lidt længere. Nu laver jeg te.
Sig til formanden, at du må holde op.
Barnet kommer først om to måneder. Jeg må arbejde.
Tænk ikke på huslejen, jeg klarer mig.
Du tager allerede for lidt i leje. Det er ikke det, der er grunden.
Jeg må spare sammen til fremtiden.
-Det er ikke tid for pause. -Nej, men for hospitalet.
Vent til klokken seks!
Nu skal du sove, for du er træt.
Det er sengetid. Ja, sådan...
Sådan, min lille skat.
Der skal ikke ske dig noget. Du er det bedste, jeg har.
Det lover jeg dig.
Sov godt.
Hallo! Er der nogen hjemme?
-Jeg troede ikke, du kom. -Værsgo.
Og jeg har købt noget til Tingeling.
Jeg kunne ikke lade være. Se her!
Spild ikke alle pengene på gaver.
Det går bedre og bedre for mig og onkel Pat.
Succesen venter rund om hjørnet. Hej, min lille ven.
Jeg vandt lidt penge på væddeløbsbanen i Doncaster.
Du må spare pengene, hvis du nogensinde skal få dit eget hus.
Det skal du ikke tænke på, jeg bygger mit hus en dag.
-Hvor er Laura? -Hun hjælper med kirkebasaren.
Blackie... Jeg er bekymret, fordi pigen ikke er døbt.
Vorherre bevares! Du sagde jo, du var ateist.
-En dag generer det hende måske. -Så døb hende.
Præsten vil kræve en fødselsattest, og så ser han, at hun er uægte.
-Så holder vi selv barnedåb. -Kan man virkelig gøre det?
Selvfølgelig kan man det!
Selv om jeg ikke går i kirke, så tror jeg på Gud.
Gud er i alle. Han bliver ikke vred, hvis jeg tager sagen i egen hånd.
-Hvad vil du kalde hende? -Edwina.
Edwina, det er et fint navn.
Har din mor navnet fra et af alle de dameblade, hun læser?
Emma, har du anmeldt fødslen?
-Det må du gøre en dag. -Ja, jeg ved det.
-Vil du skrive "fader ukendt"? -Ja.
Skriv hellere mit navn. Det er bedre end "fader ukendt".
-Men Blackie...! -Du siger mig altid imod.
Hvor mange gange har du ikke sagt "men Blackie!"
Hvad bliver det til med den barnedåb?
-Hvor skal hun være, når du arbejder? -Hos min kusine Frieda i Rippon.
Hun vil hjælpe mig for min mors skyld.
Når jeg er kommet på fode og har sparet lidt penge op...
...henter jeg hende hjem igen. Jeg har intet valg.
-Sladrer din kusine til din far? -Ikke hvis jeg beder hende lade være.
Hun er så smuk.
Du er blevet alt for mager. Spis middag med os.
Jeg skal med Edwina hen til min kusine.
Den lille pige. Hvilket smukt barn du har.
-Hun hedder Edwina. -Sådan en lille skat.
Hej, David.
Emma! Emma! Det er jo mig... Winston!
-Du er ikke radmager mere. -Og du ligner en rigtig dame.
Hvor har du været? Hvor kunne du bare stikke af?
-Du gjorde det samme. -Jeg er mand, du behøvedes hjemme.
Emma, der er noget, jeg må fortælle...
Du er sen på den, Winston. Jeg holdt maden varm, men den ser mærkelig ud.
Græd ikke, Frank. Jeg er her nu, sund og rask.
Jeg har gaver til jer.
Jeg troede, du aldrig ville komme hjem.
Vær ikke dum, jeg kommer altid hjem. Lad mig nu tage frakk en af.
Det er til dig, og det her er til far. Hvor er han?
Hvor er han? Hvad er det, der er sket?
-Far er hos mor nu. -Han er død.
Han kan umuligt være død. Det ville jeg have følt...
Jeg burde have været her... Jeg burde have forstået det.
-Hvorfor sagde du intet? -Jeg prøvede.
-Hvornår skete det? -I august sidste år.
Det var nogle dage efter, at du var rejst.
Jeg sætter over til te.
-Hvordan døde han? -Det begyndte at brænde i magasinet.
Far blev svært forbrændt og fik røg i lungerne.
Far beskyttede master Edwin mod at blive ramt af en brændende balle.
Han reddede master Edwins liv.
Reddede min far Edwin Fairleys liv?
-Han ofrede sit liv. -Det ville enhver have gjort.
Ville godsejeren eller en af hans sønner have gjort det?
De ville ikke løfte en finger for et andet menneskes skyld.
HER HVILER ELIZABETH OG JACK HARTE
Jeg skal råde bod på det, for jeg begge to. Det lover jeg.
Forbandet være familien Fairley! Forbandet være dem alle sammen.
Må de rådne op i helvede!
-Frank skal blive her. -De lærer ham op på kontoret.
Du kan arbejde på en avis i Leeds, når du bliver 15, og læse om aftenen.
Frank er kvik og dygtig til at skrive. Han skal have en chance.
Jeg sender dig en ordbog og nogle gode bøger, du kan læse.
Winston kan sende dig lidt penge til at købe skrivemateriale for...
...selv om du må ofre et par glas øl.
Vi må passe på hinanden. Ingen andre gør det.
David!
-Hvordan har pigen det? -Fint.
-Jeg har ikke set dig så længe. -Der er kommet gang i forretningerne.
Er det ikke nok med arbejdet på fabrikken seks dage om ugen?
Nej.
Jeg beundrer din energi, men du må passe bedre på dig selv.
Du er ikke nogen maskine. Arbejd med mådehold.
Mådehold er en overvurderet dyd.
-Kan vi ikke spise middag sammen? -Jo, men bagefter skal jeg arbejde.
-Emma! -Den skal være færdig til weekenden.
-Klokk en er over 12. -Jeg er snart færdig.
-Tak, mrs Harte. -Jeg er glad for, De blev tilfreds.
-Farvel. Farven klæder Dem perfekt. -Tak!
-Kan jeg hjælpe? -Nej, jeg søger værten.
-Det er mig. Joe Lowther. -De er en ret ung husvært.
-Vil Deres mor leje butikken? -Nej, det vil jeg.
-Er De ikke for ung til det? -Jeg har en vis erfaring.
Jeg syr for de fineste familier i Armley. Jeg vil have en butik.
Jeg kan ikke leje ud til Dem. Jeg vil have en med stor erfaring.
-Jeg kan betale tre måneders forskud. -Nej, jeg beklager.
-Jeg indgår ikke aftaler om søndagen. -En gang skal jo være den første.
Undskyld, jeg ikke præsenterede mig. Emma Harte.
David, undskyld! Jeg ville være kommet hjem tidligere.
-Arbejdet kom selvfølgelig i vejen? -Laura, skulle du ikke på et visit?
Du ser træt ud.
-Han har ret. Du tager livet af dig! -Arbejde har aldrig slået nogen ihjel.
Vær ikke vred. Jeg har store nyheder. Jeg har lejet min første butik.
Jeg håbede, du ville blive min partner i min nye fabrik.
Jeg kan tegne tøjet for dig, men min butik er noget helt andet.
David, vær glad på mine vegne.
-Jeg føler mig svimmel. -Du har vel ikke spist noget.
-Du lyder ligesom din mor. -I så fald vil jeg lave te til dig.
Er de hjemmebagt?
-Hvor er Emma? -Hun skulle sy en dragt færdig.
-Hun er færdig ved middagstid. -Jeg burde have vidst det.
Sæt dig ned.
Jeg forstår det ikke. Blackie, hvad er det, der driver Emma?
-Rent og skært had. -Det kan du ikke mene.
-Hvem er det, Emma hader? -Jeg tænker ikke på nogen specielt.
Man kan vel sige, at hun hader den måde, hun tvinges til at leve på.
Hadet til fattigdommen driver hende. Hendes store behov for penge.
Vi vil alle have penge, men vi tænker også på andet.
Du og jeg vil have penge for at få et bedre liv og lidt tryghed.
Hvad vil Emma bruge pengene til?
-Som et våben. -Sludder. Et våben mod hvem?
Hun vil bygge en borg af tryghed til sig selv og pigen.
Emma Harte stræber efter at blive en rig kvinde.
Hun har ved Gud hundrede hestes styrke i sig.
-Tak. -To butikker er et stort ansvar.
-Godmorgen, mrs Minton. -Har De lejet butikken ud til hende?
-Der skal være handel med sytilbehør. -Jeg kan ikke stå her og sladre.
-Hej, Joe. -Arbejder du over?
-Jeg må forberede til i morgen. -Du skal da have lidt mad i dig.
Jeg har ikke tid til at spise nu. Arbejdet går forud.
-Du godeste, mrs Minton! -Prøv ikke at narre mig, Joe Lowther!
Det er forbryderisk. Jeg forstod det straks, da hun flyttede ind.
Min butik ligger mellem hendes to butikker. Hun vil presse mig væk!
-Jeg ved ikke, hvad De taler om. -Jeg taler om Emma Harte!
Den snukælling! Hun køber direkte fra fabrikanten og sænker priserne.
Mrs Harte arbejder på en professionel måde.
Professionel?! Jeg kalder det ufint.
Jeg kalder det valuta for pengene. Se her!
Se denne pie. Mrs Hartes fyld og kager.
Hun har succes, fordi hun leverer høj kvalitet.
Det er klart, De forsvarer Deres elskerinde.
Se ikke så forbavset ud. Alle ved, hvad der foregår her.
Hun er Deres elskerinde.
Mrs Hartes og mit forhold er rent forretningsmæssigt.
Jeg burde anklage Dem for bagvaskelse.
Hun skal ikke få den fornøjelse at drive mig væk. Jeg går frivilligt.
De kan tage Deres elendige lejekontrakt...!
Emma! Hvordan føles det?
Trygt. Jeg begynder at føle mig tryg.
"Kallinskis Fabrik." Det ser fint ud. Der skal bruges fem ton cement.
Det bliver ikke dyrt. Grunden er i god stand, og jeg kan bygge på den.
Det er strålende, Blackie. Ved du, at Joe Lowther også vil investere?
-Emma overtalte ham selvfølgelig. -Ja. Sæt i gang hurtigst muligt.
David, har du hørt det sidste om Emmas mand?
-Han er vel ikke kommet hjem? -Han er gået bort.
-Er han død? Hvornår skete det? -Emma fik besked for to dage siden.
Han blev ramt af tyfus et sted i udlandet.
Jeg tror ikke, hun vil bære sorg over ham.
Der er varmt og skønt i Deres butik. Her er listen. Jeg tror, det er alt.
Kan De komme på mere?
Det ser godt ud... men De burde købe et par frugttærter mere.
-De er måske udsolgt om få dage. -Så bliver fruen vred. Vi tager to.
Næh, hvor ser det dejligt ud!
De ser lækre ud. Men de er nok for fine for folk som os.
Synes De det, mrs Jackson? Fine folk elsker delikatesser.
Kokkepigen hos Towers tog to af hver slags. Det er jo lidt dyrt...
Fruen, jeg arbejder for, tænker ikke på, hvad det koster.
Jeg tager tre af hver slags.
Skriv også ned, at jeg skal have lidt af den importerede skinke...
...og fire glas chutney. Det er bedst at have et lager.
-Jeg tager mig personligt af det. -Det var elskværdigt af Dem.
-Farvel. -Farvel, mrs Jackson.
Du kunne sælge is til eskimoer. Du fordoblede hendes bestilling.
-Jeg tredoblede den! -Farvel, mrs Harte.
Farvel, piger.
-Jeg hørte, at din mand er død. -Fortalte Blackie det?
Det må være kommet som et chok.
Han havde været væk så længe.
Det føltes næsten, som om han ikke var til.
David, vi må slutte det her. Det er forkert.
-Hvorfor? -Prøv at se fremad.
-Jeg ser, at vi gifter os. -Gifter os?
Hvorfor ikke? Jeg kunne ikke fri til dig, da din mand levede.
-Jeg kan ikke gifte mig med dig. -Din mand er død, og du er fri.
Jeg elsker dig over alt i verden. Jeg vil beskytte og elske dig.
-Er der en anden? Joe Lowther? -Naturligvis ikke.
Din mor ville aldrig acceptere, at du giftede dig med en ikke-jøde.
-Dine børn skal opdrages jødisk. -Pyt med, hvad min mor vil.
Jeg ønsker, at du bliver min hustru. Alt andet er ligegyldigt.
Du tror, det ikke er vigtigt-
-men en dag ville dine forældre og vore børn splitte os.
Du må prøve at forstå.
-Du elsker mig da, ikke? -Jo.
-Så gift dig med mig. -Nej, det kan jeg ikke.
-Er det dit sidste ord? -Ja.
Vil du ikke bede mig indenfor?
Det ville være synd, hvis vi blev afbrudt. Jeg vil tale lidt med dig.
Jeg har intet at sige til nogen af familien Fairley.
Sikke en fin butik... Hvor er barnet?
-Hvilket barn? -Min brors barn.
-Hvordan fandt du mig? -Vi købte spinderiet, du arbejdede på.
Hvor er min brors bastard? Jeg ved, du har født Edwins barn.
-Spild ikke tiden med at nægte det. -Du spilder din egen tid. Gå nu.
Den idiot ville selv besøge dig, men det kunne jeg ikke tillade.
Du er lige så grov som altid. Forsvind!
Jeg vil snakke forretning.
-Edwin skal forloves. -Det angår ikke mig.
Du kan presse penge af Edwin, det plejer tjenestepiger at gøre.
Vi vil ikke have skandale i familien. Hvor er ungen?
Hvis du så meget som rører mig, Gerald Fairley, vil du fortryde det.
Nu lugter du ikke af køkkenbord. Giv mig en smagsprøve...
Kvinder som du er altid villige. Ikke, mrs Harte?
Jeg skærer halsen over på dig!
Ud af min butik!
Jeg kommer tilbage. En kvinde som du skal ikke være alene.
Du behøver en mand.
Vi må vist tage os i agt for dig. Du er en rigtig lille tiger.
En ting skal du vide ...jeg vil ruinere jer alle sammen.
Jeg vil ruinere hele familien Fairley. Det sværger jeg på!
Joe?
-Er der noget galt? -Nej. Jo...
-Må jeg komme ind? -Værsgo.
-Du ser sløj ud. -Jeg har været vågen hele natten.
Så er du altså syg.
Jeg har spekuleret og...
Det går ikke... Jeg er ikke god til at belægge mine ord.
Jeg elsker dig, Emma. Vil du gifte dig med mig?
Jeg kan passe på dig. Du har brug for en.
En kvinde bør ikke leve alene. Jeg kan beskytte dig.
Tager du, Emma Harte, denne mand til din ægtemand?
Ja.
Smil...!
Nu tager vi et billede af Emma og hendes brudepige.
Hvornår skal du og Blackie smedes sammen?
-Hvordan vidste du det? -Jeg vidste ingenting.
-Mener du...? -Han har lige friet i kirken.
Jeg syr din brudekjole. Den bliver den smukkeste, du har set.
Stille!
Er det sengetid?
Jeg trænger til et kram.
Min store dreng... Sov godt.
-Og hvordan har frøkenen det? -Godt.
-Godt, det er kommet. -Godmorgen. Er De tilfreds?
-Jeg skaffede den nøjagtige nuance. -Jeg vil købe Gregsons varehus.
Er det mon klogt?
På den måde kan jeg købe store partier billigt.
-Men de har kun dårlige ting. -Vi sælger det billigt.
De har et udmærket distributionssystem og de...
...sælger varer til hele landet.
-De kan sælge i parti til London... -Og sælge kvalitetstøj her.
Mazal tov! Det lyder klogt.
Jeg tilbyder dig ti års leje for hver butik plus tusind pund.
Det giver en god gevinst.
-Butikkerne er jo alligevel dine. -Nej, jeg lejer dem kun.
-Jeg vil ikke tjene på min hustru. -Jeg vil være fair.
-Jeg vil forære dig butikkerne. -Jeg vil købe dem, så de er mine.
-Hvor vil du få 5.000 pund fra? -Jeg belåner varehuset.
Jeg synes, det lyder idiotisk, men hvis det er så vigtigt for dig...
Joe!
-Ikke nu. -Vær ikke så fjern.
Jeg elsker dig, Emma. Jeg elsker dig!
Nej, vi kan ikke købe varehuset. Jeg sætter ikke mine penge i det.
-Jeg køber det for mine egne penge. -Hvor vil du få dem fra?
Fra salget af mine tre butikker.
-Har du solgt mine butikker? -Mine butikker. Jeg fik 20.000 pund.
Du gav mig 5.000 pund sidste år. De kan ikke være 20.000 værd.
Du solgte kun lokalerne. Jeg solgte tre blomstrende butikker med lagre-
-og goodwill. De er hver en penny værd.
Tænk er du ikke på andet end penge?
Vær nu ikke dum! Jeg elsker Edwina og Kit, Laura og Blackie...
...og David og mine brødre. Og dig, naturligvis.
Ja, naturligvis...
-Er det til Dem selv? -Det er en gave.
Så pakker jeg den ind for Dem.
-Tak. -Det var noget nyt.
Sk al vi levere dem til Dem? Vi har daglige ture.
Hvilken succes, Emma! Det er det, du altid har ønsket.
Det er en begyndelse. Du må ikke trætte dig, du er stadig svag.
-Jeg ville ikke gå glip af det her. -Jeg kører dig hjem.
Mange kvinder aborterer, jeg har det fint. Du må ikke gå fra varehuset.
Blackie må ikke blive urolig.. Sig, at jeg ser friskere ud.
-Han vogter over dig som en høne. -Det gør Joe også over dig.
Ja, det er jeg bange for. Jeg er så uretfærdig, Joe er en god mand.
-Er du ikke lykkelig? -Jeg oplever stunder af lykke.
-Det skal måske være sådan. -Man kan opleve varig lykke.
-Hvorfor giftede du dig med Joe? -Jeg holder meget af ham.
Jeg behøvede tryghed.
Stands, Harry!
Frank! Hvad laver du her?
Jeg var på vej til dig. Min søster åbner ikke et varehus hver dag.
-Du kommer helt fra London... -Jeg har en lille nyhed.
Jeg fik et brev... fra forlæggerne.
-De syntes godt om din roman. -Ja, de vil udgive den.
-Vidunderligt! -Det er takket være dig.
-Det var dig, der skrev bogen. -Du gav den til de rigtige mennesker.
-Jeg troede ikke på, at nogen tog den. -Det troede jeg på.
-Kan du blive her natten over? -Jeg må tilbage til avisen.
Alle sidder spændt og venter. Nyhederne fra udlandet er dårlige.
-Bliver der krig? -Det kan man aldrig vide.
Jeg er glad for, at vi har flåden.
-Apropos den... har Winston skrevet? -Ja, han er blevet forfremmet.
-Kan du ikke skrive til ham? -Ikke en gang til.
Han kunne ikke klare tanken om dit uægte barn.
-Du forstod mig. -Winston har aldrig læst bøger.
Han ved intet om livet.
Du, David og Joe kunne acceptere det. Hvorfor ikke Winston?
Vi elsker dig, du. Winston har altid forgudet dig.
-Godmorgen, sir. Kan jeg hjælpe? -Nej, jeg tror ikke...
Dette er mrs Hartes egen parfume.
-Mrs Harte? Har De tid? -Naturligvis.
-Gavebåndet trevler hele tiden. -Det må vi prøve at løse.
-Kender De duften? -Hvad?
Ja, på en vis måde. Jeg tager en flaske.
-Skal den pakkes ind? -Ja!
Vi må sende det tilbage.
Det er på næste etage.
Emma, vent! Vent...!
Deres pakke.
-Skal du arbejde hele natten? -Nej, jeg ville faktisk stoppe nu.
-Godt. -Er det det eneste, du tænker på?
Tænke på det er vist det eneste, jeg gør.
Hallo? Frank? Er der sket noget? Du ringer så sent.
Jaså... Men hvorfor...?
Ja, men hvorfor netop dig? Ja, jeg ved det...
Farvel, du kære.
England har erklæret Tyskland krig.
Frank skal af sted som krigskorrespondent.
Han kan ikke blive soldat med sit svage helbred-
-men han siger, at nogen jo må rapportere fra krigen.
-Gå ikke ud i kulden, Olivia. -Godnat, du kære.
-Godnat, Jane. Tak, fordi I kom. -Godnat.
Godt, at de kun indkalder ungkarle. Han går ikke frivilligt med.
-Tror du, de er lykkelige, Adam? -Hvorfor spørger du?
De ligner ikke et par. Edwin kan få sådan et tom blik...
Edwin tænker kun på sin jura. Det er synd, de ikke får børn.
Tak, mine herrer.
Vi er nu kommet til salget af Laytons spinderi.
-Er du blevet vanvittig? -Nej.
-Du kan ikke byde over dem. -De kan ikke stoppe mig.
-En kvinde får aldrig lov at købe det. -Mine herrer... og damer.
-Må jeg bede om et bud? -10.000 pund.
Min herre, lageret i sig selv er næsten så meget værd.
Lad os være realistiske. Er der nogen, der byder 20.000?
15? Byder nogen 15.000 pund?
Hører jeg 12.000? Tak, sir. Byder nogen 13.000?
-13.000! -Tak, sir. Byder nogen over?
Tak. Skal det gå for 14.000 pund?
Er det et bud, frue?
Tak, frue. 15.000 er budt. Vil nogen byde højere?
-16.000! -Mr Fairley byder 16.000 pund.
-Det er det dobbelte værd. -Mr Layton ejede fabrikken i 40 år.
Mr Fairley har budt 16.000. Vil nogen...
20.000 pund!
Du har ikke 20.000! Hvad vil du gøre?
Vi har et bud på 20.000 pund fra mrs Emma Harte.
Spinderiet er i god stand, og alt udstyr er lavet i Birmingham.
Mrs Harte har budt 20.000 pund.
25.000!
Mr Fairley har budt 25.000 pund. Byder nogen højere?
-Byder nogen over 25.000? -30.000!
-Hun må ikke købe spinderiet. -Kvinder har sunde instinkter.
Spinderiet er det ikke værd, og hvor er pengene?
Byder nogen over 30.000? Det sidste bud er mrs Hartes.
Byder nogen over 30.000 pund?
Udmærket... 30.000. Første...
Den ærgerrige kælling! 35.000! Det vil lukke munden på hende.
-35.000. Tak, sir. -Gudskelov for det.
Den dame og de herrer...
-Renten ligger på otte procent. -Jeg skal lære hende at holde kæft.
-Hun kan ikke true os. -Nej, ikke længere.
35.000 første, anden...
40.000.
40.000 pund.
Byder nogen over 40.000 pund? 40.000, første...
40.000, anden... Solgt til mrs Harte for 40.000 pund!
Fint! Det vil ruinere hende.
Tak, Gladys.
Ifølge mine beregninger har vi 40.000 pund i udestående fordringer.
De skal begynde at indkræve de penge i dag... pr. telefon.
Sig, at fra og med mandag skal de betale otte procent i rente.
-Så køber de måske ikke mere hos os. -For mig gerne.
Der er krig, så der bliver snart varemangel. Rapporter på mandag.
-Mr Ainsley. -Bed ham komme ind.
Godmorgen, mrs Harte. De ser strålende ud som altid.
-Jeg havde ventet at se Deres far. -Han er forkølet.
-Jeg klarer eventuelle problemer. -Jeg har købt Laytons spinderi.
Gennemgå de juridiske detaljer.
40.000 pund! Er det klogt at løbe sådan en risiko?
Spinderiet har meget uld på lager. Jeg vil fremstille stof til hæren.
Uniformer, mr Ainsley. Spinderiet vil køre med overskud på ingen tid.
-De har tænkt på alt. -Ja.
-Må jeg invitere Dem på frokost? -Det er meget venligt.
Jeg er desværre allerede optaget af et andet møde.
Farvel, mrs Harte.
Joe, det var en dejlig overraskelse.
-Hvad laver Arthur Ainsley her? -Han er vores jurist.
-Hans far er vores jurist. -Han er flink nok.
Du synes vel, han er charmerende.
Den mand er en... kvindebedårer!
-Hans privatliv er hans egen sag. -Han er for sikker på sin charme.
Jeg har aldrig bemærket den.
-Hvad diskuterede I på en lørdag? -Laytons spinderi.
-Gab ikke over for meget. -Det gør jeg heller ikke.
-Hvordan vil du drive spinderiet? -Ved hjælp af de bedste mænd.
Jeg tager fabrikschefen, tre formænd og 20 vævere fra Thompsons spinderi.
De har arbejdet på spinderiet i umindelige tider.
Alt er gået værre og værre med de nye ejere.
Når jeg tager deres bedste folk, tvinges spinderiet i knæ.
-Hvem ejer spinderiet? -Familien Fairley.
-Du er så tavs. Er der noget galt? -Nej, alt går fint.
Jo... der var noget, jeg ville fortælle dig.
-Jeg melder mig frivilligt til hæren. -Jeg ved, at vort land er i fare...
Det er for sent, far. Jeg meldte mig i eftermiddags.
-Jeg skal stille på mandag. -Åh, nej...
-Jeg beklager. -Kunne du ikke have ventet lidt?
Jeg havde vel gjort det samme, hvis jeg var dig. Men du er så ung.
-Alle, der tager af sted, er unge. -Men alle er ikke gift.
-Det er ikke fair over for Jane. -Nej. Jeg har været tarvelig mod Jane.
Men jeg har hverken været hård eller brutal.
Det havde i det mindste været udtryk for stærke følelser af en slags.
Der er noget, jeg længe har ønske at fortælle.
Mit mod... Mit mod svigtede mig altid.
Jeg er ikke nogen særlig modig person.
At melde sig frivilligt til fronten er ikke lige frem kujonagtigt.
Man kan være kujon på mange måder.
Jeg ville ikke tage afsted uden at have fortalt dig det.
Jeg lytter.
Det drejer sig om Emma Harte.
Hun holdt jo op så pludseligt.
De vil have 3.000 uniformer til.
Emma!
Giv mig et knus. Det er virkelig længe siden.
Arbejdet optager vist al min tid.
Når alle ligger ved fronten, må vi andre gøre, hvad vi kan.
-De arbejder måske for hårdt. -Jeg er lidt træt, men hvad gør man?
-Hvad mener du om mit forslag? -Det lyder klogt.
Vi vil diskutere muligheden af at slå vore virksomheder sammen.
De skal være direktør for moderselskabet med fuld løn-
-og desuden dele overskuddet med os.
Det giver Dem mulighed for at tage det lidt roligere.
Lad os tale om det på kontoret.
Hej, Joe. Jeg lovede Edwina at hjælpe hende med at pynte træet.
Det havde jeg glemt.
Lad mig fortælle, hvad vi drøftede på mødet med David og hans far.
Fortælle, hvad I besluttede, mener du? Det plejer du jo.
Du er medejer, Joe. Det er snart jul, lad os ikke skændes.
Hvem skændes? Kan man ikke åbne munden uden at...
-Far! -Hej, min skat.
Jeg har ventet på dig, min pige.
Jeg har pakket juletræspynten ud. Jeg ventede på dig.
-Far, hjælp mig med at pynte træet. -Ja, det skal jeg.
-Hvor skal den her hænge? -Hvor synes du, den skal være, far?
Jeg er ikke ekspert i den slags. Hvad med her?
Må jeg få klokken, mor? Hæng den, hvor du vil på træet.
Lad os hænge den her.
Skal vi tage den blå nu?
Lad være med det! Her er en fin blå kugle.
Den har samme farve som dine øjne. Hvor skal vi hænge den? Her?
-Skal vi også tage den gule? -Ja, og den her.
-Kom ind og varm jer. -Glædelig jul.
-Hvordan går det, mr Lowther? -Fint, fint.
-Glædelig jul, unge dame. -Glædelig jul.
-Hvordan går det, Kit? -Blackie, har du en julegave til mig?
-Nu skal I op og i seng. -Der står en julegave ude i hallen.
-Kom med op, trappen er så mørk. -Nej, den er ikke.
-Jeg går med dig. -Tak for julegaven.
Godnat, tante Laura. Godnat, mor.
Hvad er det for et ansigt? Du ser så modløs ud.
-Hvad er der, Emma? -Det er nok dumt af mig.
Edwina virker så kølig over for mig. Hun foretrækker vist Joe.
Piger foretrækker ofte deres far, og Joe er som en far for hende.
-Han har været vidunderlig. -Hun vokser snart fra det.
Det håber jeg.
Hun lukker sig inde i sin egen verden, hvor jeg ikke kan nå hende.
Det skræmmer mig.
Her skal I se! Vi tager et glas til at varme sjælen.
Emma, vil du have et glas for en gangs skyld?
Det vil gøre dig godt, Emma. Vi må benytte lejligheden.
-Hvad mener du, Blackie? -Ikke noget.
-Vi skal bare hygge os. -Forsøg ikke, Blackie.
Ved du og Joe noget, vi ikke ved? Er det om krigen?
Nej, nej! I aften vil vi ikke tale om krigen.
-Skål for mine højtelskede kvinder. -Jeg siger det samme.
Glædelig jul.
Bush, gå ind. Newton, ind.
Tog de dig? Så tager de hvem som helst.
Joe, der står, at alle mænd mellem 19 og 40 bliver indkaldt-
-medmindre de er fritaget. Er du det?
Nej... Nej, min egen, det er jeg ikke.
-Blackie, lad mig tage med. -Nej, Laura.
Du må tænke på dig selv og barnet.
Jeg kommer tilbage med det samme.
Blackie, vi skal køre nu.
-Laura... -Ja.
-Pas godt på ham. -Ja, det skal jeg.
Bed for mig!
Held og lykke.
Giv mig geværet.
Jeg skal nok klare mig.
Pas godt på dig selv og børnene.
Det er dig, der skal være forsigtig.
Også du, Blackie! Lad nu være med at komme i knibe.
Joe... Jeg ved, jeg har været svær at leve med.
-Nej... -Det var aldrig din skyld.
Jeg har altid haft så travlt.
-Vi må snakke, når jeg kommer hjem. -Ja.
Hvor er dit berømte smil?
Undskyld.
Se efter Laura for mig. Hun skal tage det roligt og ikke bekymre sig.
Det skal jeg. Jeg vil ikke lade noget ske hende og barnet.
-Blackie... -Vi ses.
Du har betydet alt for mig, min elskede.
Så du kan være sikker på, at jeg kommer tilbage.
Alle stiger om bord, drenge.
"Tornerose havde sagt farvel og bedt ham komme hurtigt tilbage-
-og prinsen tænkte på, hvor stolt folket ville være over prinsessen."
Nu er eventyret slut.
-Mor, jeg elsker dig. -Sov godt.
Far, jeg sender tegninger, så du kan se, hvordan vi har det her.
Kit faldt og slog sit knæ. Han græd... det pattebarn.
Har du varme sokker? Er der noget, du mangler?
Her er så stille i huset. Jeg savner dig meget.
Onkel Frank ved alt om, hvad tyskerne foretager sig.
-Dette var det sidste foto, han tog. -Hvornår kommer han?
Så snart han udskrives fra hospitalet. Det kan være når som helst.
Jeg kan godt lide onkel Frank.
Og han glæder sig til at møde jer og lege ordlege... når han bliver rask.
-Telegram, frue. -Det må være fra onkel.
-Giv mig det. -Jeg vil læse det.
"Krigsministeriet må desværre meddele Dem-
-at Deres mand, Joseph Daniel Lowther ved Cornwalls infanteri-
-er faldet i kamp."